Деякі пари могли б повторити разом з героями Джонатана Сафрана Фоера: "Життя вирувало навколо нас, але не між нами". Якщо вашим стосункам уже не перший рік, тоді, ймовірно, ви стикалися з такими думками: "мій шлюб нудний", "в ньому не залишилося ані краплі пристрасті", "я не відчуваю емоційної близькості з ним/нею", "наша сексуальне життя нагадує поїздку на Балі – раз на рік", "він/вона мене не цінує, якби цінував, тоді хоча б відповідав/-ла на елементарні прохання", "я відчуваю, що нашому шлюбу прийшов кінець", "ми живемо як би "повз" – не зустрічаємося, не говоримо про почуття як раніше, і ми як два незнайомця в метро, які тільки їдуть в одному вагоні", "мені подобається моя колега на роботі, у неї груди дебелі, а у дружини змінилася фігура", "якби він зміг підтягнути живіт".
Чи знайомі вам такі думки? Лунав у вас схожий внутрішній монолог? Відповіді на ці питання знає психолог В'ячеслав Халанський.
"Під час психологічних консультацій з клієнтами я виявив: подолання кризи 10 років у шлюбі вимагає набагато більше зусиль, ніж на початку родинного життя", – говорить він і розповідає, як подолати цю кризу.
Візьмемо за основу наступну періодизацію в стосунках:
1. Люди одружуються.
2. Народжують дітей.
3. Багато працюють.
4. Діти ростуть.
5. Дорослішають і йдуть з дому
До четвертого етапу проходить приблизно 10 років. До цього часу можна виявити, що пристрасть у стосунках стихла і непомітно поширюється прірва. Чому? У перші чотири етапи, як правило, жінка зайнята дитиною, чоловік – зароблянням грошей. На третьому етапі непорозуміння ще посилюється, бо: а) обидва зайняті роботою; б) у кожного свої обов'язки; в) робота поступово стає другою домівкою, а може, і першою. Це емоційно віддаляє подружжя, інтеракції забирають багато енергії.
Особливо якщо один з подружжя захворює – це серйозно позначається на стосунках. Уявіть, що пробуєте ходити тільки на одній нозі. Навантаження на одного з подружжя в рази збільшується. Якщо нічого не робити на перших чотирьох етапах, то, дійшовши до п'ятого, ви виявляєте повну порожнечу. Відомі випадки, коли чоловік і жінка подолали цей складний етап – і розлучилися.
Отже, як же зберегти здорові стосунки з партнером?
1. Замисліться, які ролі в шлюбі ви виконуєте. Роль кожного партнера формується на початку шлюбу. Мотиви для побудови стосунків бувають різними: "хочу допомогти/врятувати іншого від самотності", "відчуваю страх залишитися на самоті, тому не сказав/-ла "ні" ...
Якими мотивами керувалися ви? Обрані на початку подружніх стосунків ролі нагадують рух поїзда по одних і тих же рейках. Якось жінка на консультації сказала: "Я раптом зрозуміла, що звикла все робити за чоловіка", а він, у свою чергу, звик очікувати ініціативу з боку дружини. У шлюбі не повинно бути ролі мами для чоловіка чи тата для дружини. Пам'ятайте, що обрані спочатку ролі потім завжди в заданому напрямку дерево вашого шлюбу. Не тягніть на себе все. Співвідношення в навантаженні між подружжям має стати 50/50. Якщо воно, наприклад, 90/10 – ви втомитеся, будете почувати себе виснаженими, вигорілими.
2. Вирішуйте давно невирішені проблеми і вчіться прощати один одного. Непрощення в стосунках нагадує бездонну прірву, яка росте з катастрофічною швидкістю. Непрощення – це незавершений діалог. Чого тоді варті стан в суспільстві, заможність, видимість успіху, якщо подружжю складно спілкуватися? Пам'ятайте: гарні люди не роблять менше помилок – просто вони вміють вибачатися.
3. Почніть проводити час разом, поділяючи інтереси. Для гармонійних стосунків потрібно обопільне і активне залучення до спілкування. Робіть щось удвох. Як мінімум – разом гуляйте і спілкуйтеся. Якщо уникатимете труднощів у стосунках, тоді ви уникаєте і вирішення проблеми. Не соромтеся говорити про свої почуття: про те, що вам не подобається у ваших стосунках, про конфлікти, які трапляються частіше і частіше, про те, що секс перестав приносити вам задоволення, а можливо, ви ніколи не визнавалися, що не відчували оргазму – і з цим треба щось зробити.
Пам'ятайте про закономірність: якщо ви будете рідше проводити час з чоловіком/дружиною, то рівно пропорційно почнете проводити більше часу з колегами по роботі, в поїздках, на тренінгах.
4. Говоріть партнеру хоча б тричі на день про те, що ви відчуваєте. Про що я? Ми з часом звикаємо говорити те, що інший хотів би від нас почути. Причина у побоюванні почути крик чоловіка або образити дружину; страх визнати, що я себе втратив/ -ла вже не перший рік. Подібна поведінка народжує багато інших страхів і тривог, нерідкі випадки панічних атак. Говоріть один одному правду про почуття. Якщо вам не подобається робити те, що вам пропонують – скажіть про це.
У стосунках має з'явитися слово "ні". Завжди говорити "так" – пливти за течією, направлятися без внутрішньої згоди, свого рішення.
5. Задовольняйте потреби один одного. Слухайте. Уточнюйте, чи правильно зрозуміли один одного. Кожного дня ставте собі питання: чи знаю я потреби дружини/чоловіка; чи можу говорити про потреби відкрито? Яке прохання останнього разу ви задовольняли? Коли це було? Про що говорить ваша дружина вже три місяці поспіль, а ви продовжуєте переносити це на завтра?
Якщо почнете виконувати ці поради у вигляді завдань, то досягнете якісних стосунків і збережете їх впродовж багатьох років шлюбу. Нагадаю слова з роману Фоера "Ось Я", де йдеться про життя родини, в якій стосунки почали розвалюватися: "Єдиний спосіб зберегти щось поблизу – утримувати. Чіплятися. Валити додолу, як Яків ангела, і не давати вирватися. Те, з чим більше не борешся, втрачаєш. Кохання – не мир. Кохання – боротьба".
Тим часом вчений розповів, як брехня впливає на здоров'я. Виявляється, що діти вже в півтора-два роки відмінно відрізняють чесне від нечесного.