У будь-якому робочому колективі серед колег обов'язково знайдеться той, хто дратує вас неймовірно. День у день незрозуміла (або цілком певна) неприязнь отруює життя і часом не дає сконцентруватися на поточних справах, але доводиться вчитися співіснувати і примирятися. Намагатися змінити світ не завжди правильно – іноді ефективніше прибрати причину роздратування правильними самоналаштуваннями. Про них нам розповіли експерти: практикуючий психолог Юрій Сударкін і системно-сімейний арт-терапевт Оксана Голуб.
ПРОСТО АНТИПОД
Запах парфуму, манера жестикулювати і сміятися, тембр голосу – людина однією своєю присутністю виводить вас із себе. Це не пояснити комусь сторонньому: через подібні дрібниці у цивілізованої людини зазвичай не повинно виникати бажання "міцно потримати за горло". Це просто природна несумісність, щось на рівні феромонів і біополів, і зміна парфумів не допоможе.
![](https://cdn.segodnya.ua/images/main/icons-siri.png)
ЯК ТУТ БУТИ. У першу чергу шукайте джерело роздратування іншою людиною в собі. Ми всі різні: при розбіжності внутрішніх темпоритмів (колега повільний, а ви – людина-блискавка) в одному робочому просторі одного вивертає навиворіт від загальмованості напарника, а іншого – від метушливості. Щоб побороти роздратування без шкоди собі, прийміть переконання: люди не зобов'язані вписуватися в ваші уявлення про них. Спокійно задумавшись про це, ви раптом зрозумієте, що й самі можете володіти абсолютно специфічними особливостями в манері поведінки і спілкування. Як тільки впевненість у власній досконалості пройде, градус напруження серйозно знизиться.
"ДУРНІ" НАВКОЛО
Ви чітко розумієте, чим співробітник вас бісить. Він любить тріпатися про особисті негаразди, постійно деструктивно скаржиться, повчає оточуючих на предмет здорового способу життя або носіння натурального хутра, категорично не сходиться з вами в поглядах на життя. І щодня вас так і кортить вказати дурню – а в цьому ви свято впевнені – що він несе нісенітницю, але доводиться мовчати і дратуватися.
ЯК ТУТ БУТИ. Постарайтеся максимально дистанціюватися від такої людини: просити його не робити того, що вас дратує, – шлях до сварки. Але при цьому зрозумійте, що це роздратування просто демонструє ваше справжнє внутрішній стан. Якщо колега просто бухтить, а ви скаженієте, проблема не в ньому, а в ваших "тарганах". Роздратування в цій ситуації – форма активно стримуваного гніву, і психолог почав би "лікувати" саме його і образу як першоджерела. Якщо ж хтось пропагує антилюдські цінності, то гнів і роздратування будуть нормальною реакцією. Вихлюпувати цю емоцію на оточуючих не потрібно. Але вихід їй дати все ж варто: порвіть папір, поламайте олівці тощо.
ЗВІДКИ НЕ ЧЕКАЛИ
Ви два роки знали Ніну Петрівну як цілком милу співробітницю, але коли постало питання, кому доручити спецзавдання або виділити позачергову премію, вона раптом полила всіх брудом в боротьбі за виживання. Або випила на корпоративі, почала пліткувати і висловлювати, що і про кого думає. Мило базікати з бухгалтеркою тепер вище ваших сил.
ЯК ТУТ БУТИ. Всі люди навколо нас – незнайомці, навіть якщо ми знаємо їх 50 років. І вони постійно змінюються. Колесо постійно обертається. Не круто в ньому – знайдіть свою основу, свій центр, свій сенс життя, якщо хочете. Може, саме роздратування і підведе вас до розуміння, що, можливо, інші люди і їх косяки для вас чомусь важливіше, ніж ви самі. Пам'ятайте: найчастіше ми самі будуємо в уяві портрети людей, а розчарування в них – лише крах наших ілюзій. Перестаньте домальовувати німби – ніхто не ідеальний.
АНТИПАТІЯ & ЗАЗДРІСТЬ
Колега завжди привітна, вміє фліртувати і жартувати, а я ні. У секретарки все в житті гладко і чоловік – голова правління, а в мене – двірник. Світланка з ресепшена говорить по-англійськи і танцює сальсу, а моя мрія займатися танцями впирається в тисячу перешкод. На її тлі розквітає комплекс неповноцінності, і дивитися на чужі успіхи нестерпно.
ЯК ТУТ БУТИ. Може, вам, щоб заглушити внутрішню порожнечу життя, доводиться чіплятися за життя інших? І злитися при цьому – на колегу або на самого себе? Тоді терміново займіться самовдосконаленням, а паралельно щиро (без надії позлорадствовать) цікавість, як живеться співробітникам. Ви адже бачите тільки зовнішнє, а все внутрішнє у людей приховано. І проблем, і бід, і болі у них не менше-ні більше, ніж у інших.
ЛІДЕРА ПОВСТАННЯ ПРОСТІШЕ ЗВІЛЬНИТИ
"Керівництво та HR-відділ зазвичай не залишаються байдужими до воєн в колективі, – говорить керівник відділу в рекрутинговому агентстві ГК Golden Staff Вікторія Бабан. – Вони всі помічають і реагують. Логічно, що накопичилися проблеми відбиваються на атмосфері, проявляються агресія, нетерпимість. Це позначається на якості роботи, час іде на обговорення неробочих моментів, а енергія – не на підвищення ефективності, а на множення негативу ". Поговоріть з фігурантами конфліктів, з'ясуйте причини і поясніть можливі наслідки, рекомендує експерт директорам. Може, людині набридла робота і його можна замотівіровать перекладом на іншу ділянку. "Коли люди відчувають свою цінність для компанії, емоційна напруга, як правило, зменшується, – пояснює вона. – Якщо ж проблему не вдається вирішити, то конфліктного співробітника краще звільнити: він може підняти хвилю невдоволення і налаштовувати персонал проти компанії, поширюючи нехороші настрою. Навіщо тримати потенційного лідера повстання?".